Tidigare i The Lost Room. - Vad är det här?
Joe Miller har hittat en nyckel till ett rum som inte liknar något annat.
- Kan vi gå vart som helst? - Ett rum med stor kraft.
Alla objekten kommer ifrån motell rummet.
- Gör de alla... - De gör alla konstiga saker.
Ett rum med stor fara.
Min dotter försvann i det där rummet.
- Finns det något objekt som hjälper? - Huvud objektet är vad du behöver.
- Om det exciterar, finns det i valvet. - Tror du att du kan lita på honom?
- Hans barn är döende. - Jag behöver ögat.
- Den sägs "hela" folk. - Folk är ute efter dig, Joe.
De rädds inte att döda dig för att få tag i dem.
- Ger du dig själv till ordern? - Ja.
Ge mig nyckeln, Joe.
- Joe Miller sköt precis sin partner. - Vem sköt det första skottet?
För att få sin dotter tillbaka, har han nu ett sista hopp.
Mannen i rummet. Om jag har rätt, är han huvud objektet.
Och vi ska hitta honom.
The Lost Room Part 3: The Eye and the Prime Object
Översatt av: Subwoofer www.Undertexter.se
Hjälp mig någon!
Lee, hjälp mig!
Vad har gjort med mig Ruber?
Hur mår du?
Vi närmar oss.
Bilen är redo, sir.
Hej.
Sov du?
Nej.
Jag kan bara inte komma på något.
Är du säker på att bilderna inte säger dig något?
Förutom att "samlarna" dyker upp igen och igen.
Bilderna, filmen. Men jag hittar inget samband.
Inte jag heller.
Jag hoppas att de kan hjälpas oss med vem mannen i rummet var.
Vi är på ett outforskat område, Joe.
Ingen har någonsin sett honom förut. Vi vet inte om han verkligen existerat.
Jennifer, han stod där. Både du och jag såg honom.
Och om huvud objektet är en person-
-då begriper jag hur min dotter ska kunna komma tillbaka.
Jag måste hittat honom. Det är allt jag bryr mig om just nu.
Vad tänker du göra?
Jag ska se filmen igen.
"Samlarna" störde verkligheten på något sätt.
Jag vill försöka räkna ut det.
Vad?
Kreutfeld skickade dig för att hämta bilderna, eller hur?
Vi jobbar tillsammans.
Vad får dig att tro att du kan lita på honom?
Följ med in, sir. Den här vägen, tack.
Välkommen till Soods.
Kreautzfeld, min gode vän.
Så vi möts till slut. Du är tidig.
Det är aldrig för tidigt för affärer, eller vad säger du?
- Nej, aldrig. - Går ni överallt tillsammans?
Ja, jag är rädd för det. Jag har inte valt det. Jag föredrar mitt gamla liv.
- En gång var jag normal. - Det är överskattat.
Varsågod och slå dig ner.
Första utgåvan. Ojämn längs kanterna.
Det är rättvisa förutsättningar.
Lite mindre rättvist nu.
- Det är inget objekt. - Nej.
Aldrig några objekt i min butik, bara kunskap.
Bilder på objekt. Filmer, artefakter.
Inga objekt till försäljning. Det är en farlig verksamhet.
Berätta mer.
Den tillhörde John Clark, en utav "samlarna".
- Född 1931, dog... - 1971.
- I det första cabal kriget. - Hur vet du att den tillhört honom?
Jag har precis köpt den av hans brorson.
Han hade en väska med grejer.
Jag har ingen aning om vad det var. Jag ringde dig först, såklart.
Jag vet ju att du gillar "samlarnas" artefakter.
Tack för att du visade mig den.
Jag betalar såklart det du begär.
Vilket pris du än finner lämpligt.
Jag håller med dig om att det är genuint.
Men om jag på något sätt upptäcker att den är oäkta-
-och du försökt lura mig på något sätt. Eller om du sålt kopior av den.
Då måste jag komma tillbaka och skada dig.
Kreutzfeld, min vän.
Jag är Sood. Jag är en hederlig säljare.
Inga förfalskningar, inga kopior.
Det kan jag sätta mitt liv på.
Nej, jag har ingenting med det där att göra.
Mick, vad är det som pågår?
- Är det en utgång? - Ja.
Den här vägen.
Du måste ta det försiktigt nu.
- Du måste berätta vad som pågår. - Jag har berättat allt jag vet.
Jag har varit ärlig emot dig hela tiden.
Vad är då det här?
Det är kombinationen till "samlarnas valv", var det nu ligger.
Det är vad vi båda letat efter.
I valvet, tror jag ögat finns-
-som har kraften att kunna döda eller hela folk.
Det kan definitivt användas som ett vapen-
-men kan också bota min sons leukemi.
Kan jag vara tydligare, kommissarien?
- Om mannen då? - Vilken man?
Mannen i motell rummet. Vem var han?
Du pratar om invånar-teorin.
Folk långt mer besatta än du har gått på det.
Vem tillhörde objekten? De måste funnits en invånare.
Jag säger nej. Det finns ingen sådan.
Jag har sett honom.
Jag tog med mig bilderna till det riktiga motellet.
Jag gick in i motellet rummet, och såg det som det var 1961.
Och det var en man i rummet.
- Herregud. - Så du kände inte till om honom?
Det förklarar någonting som jag aldrig riktigt förstått.
Oftast, i bevisen jag hittat-
-har "samlarna" nämnt sitt gömställe som ett valv.
Men i två fall, har de kallat det för grav.
Så du tror att han är död?
Ingen har sett honom. Ingen vet vem han är.
Lita på mig. Jag har gjort efterforskningar.
Men om det är en kropp och "samlarna" gömt det någonstans.
Kanske det finns i valvet.
Jag fick det här ifrån Conroys make.
Han är den ende nu levande "samlaren". Jag fick den digitaliserad.
"Samlarna" försökte göra ett experiment i rum 9.
- Se, de fäste objekt på dörren. - Det här är stort.
Det blir konstigare.
Vad händer nu?
Jag tror det är nu som världen nästan går under.
Original filmen blev stulen.
Någon ligger steget före oss.
Jag skickar vidare det här. Så att legionen kan ta sig an det här.
Din polisinspektör i Pittsburgh har ringt.
Han ville veta hur i helvete vi kunde låta Joe Miller rymma.
- Jag vet inte. - Det finns inga spår av droger.
- Du är ren. - Nej, Ruber gjorde något med mig.
Jag tycker du borde åka direkt hem-
-så fort doktorn skriver ut dig, kommissarien.
Inte förens jag hittat Martin Ruber.
Du kommer antagligen att dö av uttorkning.
Jag tänkte bara nämna det.
Nej!
Jag har blivit befordrad. Av pontifex själv.
Så din grupp kommer att rapportera direkt till mig, från och med nu.
Grattis, Parchman.
Tack.
Det borde varit du.
Men du lät Ruber stjäla två objekt under ditt befäl.
Du vet vad straffet för det är.
Jag skall ta tillbaka objekten.
Och jag tar hand om Ruber.
Bra. Det vore synd att förlora dig.
- Nyckel, klocka, sax. - Vi behöver dem till valvet.
Vi har nyckeln och klockan. Det är saxen. Jag...
Jag tror jag känner till någon som kan hjälpas oss att hitta den.
- Vad letar ni efter? - Saxen.
Tiotusen. Kontant.
Fem.
- Okej, tio. - 12.
Jag tror du frestat mitt tålamod tillräckligt för idag.
Zoraida Figueroa. Washington D.C.
- Hon säljer metaamfetamin eller något. - Är hon farlig?
Saxen är inte särskilt efter sökt.
Hon har haft den i tre år nu. Så något måste hon göra rätt.
- Vad exakt gör saxen? - De roterar saker.
Snurrar du tallrikar med den?
Om du vill spåna, så kostar det.
Zoraidas lägenhet ligger på fjärde våningen.
Om hon har kvar saxen, borde vi kunna köpa den.
Det här är ett fantastiskt bostadsområde.
Finns det någon anledning till varför vi inte gick igenom motell rummet?
Så enkelt är det inte. Jag har aldrig varit här förut.
Dessutom vill jag se vad jag går in i.
Vi kanske borde överraska henne.
Ja, jag vill inte att hon roterar oss till vi blir yra.
Är det hennes lägenhet?
- Håll dig bakom mig. - Om du insisterar.
Zoraida, jag är...
Ville du ha något av mig?
Vill du också ha något?
Rotationer.
Lugn.
Du valde fel tjej att bråka med.
Har du svårt att andas? Jag tar den här.
Snälla.
Ta inte min sax.
Jag är ledsen.
Det är allt jag har kvar...
Upp med dig.
Vem fan är det?
Det tror jag är kombinationen till valvet.
Om vi bara visste vad valvet var.
Vad är det här?
- Jag vet inte. Solen? - Nej, jag har sett det förut.
Jag är strax tillbaka.
Barbara Stritzke hade de här.
Positionen för valvet. Är gömd någonstans i de här bilderna.
Jag begriper ingenting.
Jag begrep inte jag heller först, men tillsammans utgör de en karta.
- En karta. - En instruktion.
Man begriper om man använder nyckeln. När du lämnar rummet-
-har du en dörr i åtanke...har du inte det kan det bli vilken dörr som helst.
Om du vill komma till en speciell dörr, måste du ha varit där.
Du måste skapa dig en bild av dörren i huvudet.
Jag tror bilderna är till det.
För att kunna ta dig till valvet utan att ha varit där förut.
Och var mer exakt är det?
- Okej. - Vad ser de ut som?
Det ser ut som linjer. Kanske dålig skärpa.
Det är galler.
Och det där är vakttorn, ser du det?
Att jag inte såg det förut.
Det är en fånge. Hittar vi fången, hittar vi valvet.
- Hej. - Hej.
Vad är problemet?
Varför behöver du legionens akter om "samlarna"?
- Vi försöker hitta vägen in i valvet. - Herregud.
Jag vet att du inte gillar det, men det är den bästa chansen jag har.
Du har glömt, Joe. Jag kände Kreutztfeld förut.
Jag tyckte också om honom. Men han förändrades.
Jag litar på honom.
Han dödar dig när han inte behöver dig längre.
Du försätter oss andra i fara.
Jag försöker bara rädda min lilla flicka.
Jag kan inte hålla på och oroa mig för hela världen. Jag är inte du.
Tror du inte att jag vaknar upp varje morgon...
och vill ha mitt gamla liv tillbaka?
Du får inte välja, Joe.
Nej, det får jag inte.
Jag är inte redo att komma tillbaks till Pittsburgh.
Jag behöver lite ledighet. Jag letar efter något.
Vad? Vad står på?
Wally, du kan inte sända tonårs tjejer till helvete.
Skojar du? Dem av någon förkännar det.
Jag kunde fått 260 om inte de inte hade retat mig.
Jag kan inte bowla när folk tittar på. Det gör mig spänd.
Seriöst, jag skulle kunna bli proffs om ingen tittar.
Jag tror att jag har hittat en väg in i "samlarnas valv".
- Vadå, tror du inte att jag kan bli proffs?
- Du måste se mina slag. - Wally!
Vad tror du att du ska hitta i valvet, Joe?
Invånaren och ögat.
Okej. Det finns inte någon invånare.
- Och om, så har han varit död länge nu. - Jag har sett honom.
- Och jag ska hitta honom. - Är du dum?
Gå inte in i valvet, Joe. Hör du vad jag säger?
- Objekten gömdes där av en anledning. - Wally, jag måste hitta honom.
Invånarens kropp är valvet, jag tar mina chanser.
Och om han inte är död?
Om han sitter där och väntar på dig?
Varför är du egentligen här, Joe?
Jag behöver en tjänst.
Det här är löjligt. Hur gömmer man 12 objekt i 40år inuti ett fängelse?
- Om vi har tur är det tomt. - Vad händer om det har rivits?
Det här är definivt dörren de vill att vi ska använda.
Det finns antagligen ingen annan väg in eller ut.
- Karl... - Ja?
Vad hete "samlaren" som ägt boken som du fick ifrån Sood?
John Clark. Han var en av de originella "samlarna".
- Finns han med i legions akterna? - Här är han. John Clark.
John Clark var fängelsevakt på fängelset i Kellogg County från 1955 till 1963.
Jag tror vi hittat våran fånge.
- Du borde inte ha gjort det Karl. - Det är vad jag gör.
Jag tänkte att det förenklade för oss.
- Du måste lämna fickflaskan här. - Ursäkta?
Vi tar med klockan, saxen och nyckeln. Inga andra objekt.
Okej.
Då borde du lämna pistolen. Rättvist ska vara rättvist.
- Tekniskt sett är den inget objekt. - Joe.
Kör till då.
Då lämnar jag även kvar manschett knappen.
- Vad fasen gör den? - Sänker blodtrycket.
- Är du redo? - Ja.
- Har du det än? - Ge mig en sekund till.
Jag tror jag har det.
- Vad väntar du på? - Vänta!
Håll i dig!
Jag kanske har fel, men jag trodde att vi ville komma på insidan av fängelset.
- Jag antar att står i skuld till dig. - Glöm det, nu är vi kvitt.
- Det är åtminstone övergivet. - Ja, men det är fortfarande fel dörr.
Om jag var ett valv, var skulle jag då finnas?
Utantvekan här inne. Men jag kan inte få fram dörren.
Bilderna får inte fram den.
Kom igen.
Vänta en minut.
Det är ett skyddsrum för radioaktivitet, det finns under fängelset.
Kom igen.
Är det den här?
Det ser så ut.
- Det är ingen riktig dörr. - Vad?
- Den är bara ditt målad. - Karl!
Vad ser det här ut som?
- Det är Conroy, eller hur? - Nej.
Det är någon annan i det rummet.
Det är han.
Det är invånaren.
Mannen jag såg i bilden.
Fan också!
Varför använder vi inte nyckeln?
Det finns inget lås.
Betong.
- "Samlare". - Vad exakt gör klockan?
Den råkar inte kunna borra sig egenom väggar?
- Den sublimerar mässing. - Sublimerar?
Den förvandlar fasta ämnen till gas, utan vätskesättning.
Eller vice versa. Ungefär som när...
is blir till ånga.
- Och saxen... - Roterar.
Ja, det har jag förstått.
Det är en spricka här.
- Räck mig saxen. - Visst.
Var försiktig med den.
- Tack. - Ja, snyggt jobbat.
- Hörde du det där? - Ja.
Bra att du fick mig att lämna kvar pistolen.
Jag har börjar komma på andra tankar angående det.
Vad har vi här?
Vårt skyddsrum.
Väl stängt.
Låt mig gissa.
Med mässing.
- Vi borde backa bort en bit. - Varför det?
Jag vill inte inandas metall gaser.
Jag hittade det du ville ha.
Här är legionens akter om alla objekten, och de som har dem.
Jag vet inte hur noggranna dem är, men det är det närmsta vi har.
Tack.
Herregud. Titta på det här.
- Jag hajar inte. - Det är Conroy objekten.
Samma objekt som i filmen. Karl Kreutsfeld har dem alla.
Han försöker återskapa Conroy experimentet.
Jag begriper inte varför. Det är rena självmordet. Han kommer döda oss alla.
Inte om vi dödar honom först.
Jag hoppas att huvud objektet finns där inne.
Jag hoppas att vi får ut det vi ville ha av det här.
Efter att jag återfått min dotter, kan du få nyckeln.
Jag vill inte ha den. Jag kunde inte gjort det här utan dig.
Herregud.
Vi hittade det.
Joe, ingen har sett de här objekten på över 40 år.
Åh, nej.
Nej.
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen, Joe.
Joe, mitt sökande är över.
- Vad bra för dig, men det är inte min. - Jo, det är den.
- Jag kan få din dotter att återkomma. - Hur?
Hur kan du få Anna att komma tillbaka?
På samma sätt som jag återför Isaac.
Vet du vad 25-centaren gör, Joe?
Den bringar liv åt minnen för en kort tid.
Två dagar, ibland tre.
- Herregud. - Min son Isaac.
Han dog för nio år sedan.
Det här är allt jag har kvar.
Det räckte för ett tag.
Karl, vad...
Vad är det du säger?
Du ser fortfarande inte objekten för vad de egentligen är.
De är verktyg.
Verktyg för att omforma verkligheten.
Egenskaperna som vi ser är bieffekter. De är toppen på ett isberg.
Objekten låter oss omforma verkligheten-
-på en nivå som inte ens våra hjärnor kan förstå.
Förstår du inte? Conroy öppnade en dörr i verkligheten.
Där allt är möjligt.
Lyssna på mig.
Jag såg vad Conroy gjorde.
- Hon rev nästan isär verkligheten. - Jag ska göra det rätt, den här gången.
Jag kan få min pojke levande igen.
Vi kan båda få våra barn tillbaka!
Nej, Karl. Det här handlar inte bara om oss.
- Om du har fel? - Det kommer att fungera!
Och om inte?!
Tja...
Då dör alla, det spelar ingen större roll.
- Jag kan inte göra det. - Du...
Du sa att du skulle göra vad som helst.
Ja, men inte det här.
- Då behöver jag nyckeln, Joe. - Nej.
25-centaren kan även hämta levande minnen.
- Nej! - Nyckeln.
Jag är ledsen, Joe!
Kreutzfeld, din djävel!
Hej.
Du börjar bli bra på det där.
- Är du okej? - Nej.
- Tack för lånet, Wally. - Nöjet var på sida.
Din dam vän är här.
Du hade rätt om Kreutzfeld.
Jag förlorade nyckeln. Jag förlorade allt.
Jag vet vad Kreutzfeld försöker göra.
Han försöker återskapa Conroy experimentet.
Hans son är död. Han vill rädda honom.
Och nu har han ögat.
Det står jag som ansvarig för.
Lyssna, Joe. Jag återställde filmen och såg exakt vad som hände.
Det var inte Conroy som stoppad experimentet. Det gjorde invånaren.
- Invånaren?
Jag är ledsen. Jag vet inte hur, men vi måste stoppa Kreutzfeld.
Låt mig göra det med legionen
Men om vi misslyckas, är invånaren vårt enda hopp.
Du måste hitta honom.
Jag vet inte var jag ska börja. Jag har inte nyckeln. Jag har ingenting.
Joe, du har kommit längre än någon annan.
Du hittar honom.
Vi är redo, min son.
- Okej. Vad vet vi om invånaren? - Inget.
Objekten tillhörde honom, så det är hans personliga ägodelar.
Så det måste finnas minst en sak som identifierar honom eller...
Jag fick veta att han fanns igår.
Hur skulle jag kunna... Vad gör....Rör den inte...
För det att den blev ett objekt, var det en bussbiljett.
Låt bli det där!
Vet du hur svårt det var att få dit tejpen utan att fastna i den själv.
Titta där.
Busslinjerna står här.
Han kom ifrån Willowbrook, Arizona.
Det är en början, min vän.
Kör in till här.
- Här? - Ja, precis här.
Välkommen till Willowbrook, invånarens hemstad, vem han än var.
Om jag har rätt försvann han härifrån 1961-
-så jag ska kolla upp rapporterna om saknade personer.
- Var är polisstationen? - Wally, jag är eftersökt för mord och-
-kidnappning. Jag kan inte gå in på en polisstation.
Vi är vid arkivet.
Sheriffen, det här kommissarie Bridgewater.
- Är du fortfarande i stan? - Ja, och jag har en fråga.
Kommissarie Miller och Dr. Ruber rymde i en transportbil.
- Har den dykt upp? - Ja, övergiven inte så långt härifrån.
- Var? - Motell Sunshine, utmed Route 66.
- Vet du var det ligger? - Ja.
Smärtstillande.
Sir?
Jag behöver prokain och en injektionsspruta.
Jag fixar det, sir.
Vad, kan man inte sjunga för sin bussbiljett?
Det försvann ingen 1961...
...men det fanns en extra person. - Vad är det?
Polisen arresterade en okänd man igår.
Mannen antastade Mabel Smith, 24 från Willowbrook.
Och påstod sig vara hennes make. Smith är ogift. Vem är Mabel Smith?
Hon jobbar som bibliotekarie.
Kan jag hjälpa er pojkar?
Mabel Smith? Mitt namn är Joe Miller.
- Kan vi prata en stund? - Visst.
Jag har hittat en gammal artikel där ditt namn omnämns.
- Varför visar du mig det här? - Jag letar efter honom.
Jag är ledsen. Jag kan inte hjälpa dig.
Mabel, du polisanmälde honom. Något måste du minnas.
Det var så länge sedan.
Han sa att han var min make.
Jag hade aldrig sett honom förut, men...
...han visste allting om mig.
Saker som ingen annan visste.
Det som slog mig var att...
...han verkade så säker, så...
...enträgen att jag skulle tro honom.
- Trodde du på honom? - Nej.
Men han jagar mig fortfarande.
Du förstår...
...jag är aldrig gift.
Och han var det närmsta jag kom.
Vad hete han?
- De minns jag inte. - Minns du något mer?
Han gav mig det här.
Jag aldrig visat det för någon.
Det är han och jag.
Men, den bilden var aldrig tagen.
Jag hade aldrig sett honom förens han stod på min tröskel.
Och det här...
Där där är delen jag inte kan förstå.
Ja, det är min handstil.
Jag funderar fortfarande över... om jag borde sagt ja.
Ja, jag minns.
Mabel, kan jag ta bilden?
- Ja, ta den. - Tack.
40 år gammal, nästan som ny. Det är ett objekt.
Wally, jag tror jag vet varför någon aldrig hittat invånaren.
Vad än evenemanget var, så slet det på något sätt ut honom ur världen.
Precis som motell rummet.
Hans historia har blivit raderad.
Ingen minns honom. Bilden kan vara det enda beviset på att ha existerat.
En penna slutar existerar och ingen bryr sig.
- Men en hel kille... - Hur hittar du en man som inte finns?
Herregud, den finns på riktigt.
- Bridgewater. - Lee, Sheriff Starns.
Goda nyheter. Vi har precis plockat Dr. Ruber.
Om vill veta vad han gjorde med dig. Kan du fråga honom han är på sjukhuset.
Soods böcker.
Välkommen till Loserville.
Wannabes, borde-varit, föredettingar och objekt förlorare hänger här.
Det får mig att må illa.
Jag måste finna något som identifierar invånaren.
Körkort, några personliga grejer med hans namn på.
Sood är killen man ska fråga, men...
...men han lär inte hjälpa dig nu. När du fått honom förbannad.
Jag ber om ursäkt.
- Ja, det fungerar säkert. - Kom igen.
Jag följer inte med dig.
De där personerna, min bussbiljett... De är som pirayor.
Alltihopa, du dras in djupt. Det är farligt.
Jag är ledsen, jag kan bara inte.
Vet du vad, Wally?
Du har rätt. Tack för allting.
Jag är skyldig dig.
Joe...få tillbaka henne.
- Jag är för att träffa Sood. - Endast avtalade möten.
Kan du bara säga till honom att jag vill be om ursäkt?
Endast avtalade möten.
- Kan jag boka ett möte? - Nej!
Det tog mig ett tag, kommissarien. Du är svår att spåra.
- Men varje gåta har ett svar... - Jag har den inte.
Du får ursäkta om jag inte tror dig.
Skulle jag gå till min nästa destination, om jag hade nyckeln?
Så, du är ännu en objekt-förlorare? Välkommen i klubben.
- Har du en riktig pistol i ficka? - Ja.
- Skrämmande. Känner du till Sood? - Om jag känner till Sood?
Självklart. Han är en vän och kollega.
Bra. Presentera mig för honom.
Sir?
Kom in.
Vesslan, hur många gånger måste jag säga det-
-håll dina stinkande lik utanför min butik.
Du? Pumeet!
Vänta, Sood. Hör på.
Jag ville bara presentar dig för min vän...här...
Jag vet att ni hamnade snett med varandra.
- Döda dem. - Snälla, Sood.
Hör på mig.
Jag ber om ursäkt för jag störde er. För några dagar sedan.
Skälet var Herr. Kreutzfeld.
Och jag hade ingen rätt att komma hit med det.
Allt jag vill är att finna den här mannen.
Invånaren.
Är en kille ett objekt?
Jag menar... Finns det en kille som är ett objekt?
Det förändrar allting.
Jag kan inte finna något objekt med hans namn på.
Nej, inget körkort. Inga visitkort.
Det har aldrig funnits några sådan objekt.
Här ser man var alla just nu kända objekt befinner sig.
Kan du hitta pennan? Var är pennan?
- Hur pass tillförlitlig är den? - Den är ganska tillförlitlig.
Jag har samlat in så mycket historia om objekten jag kunnat.
Nyckeln...tillexempel...
Bara de senaste veckorna har du setts Pittsburgh-
- New Mexico, Kansas, Cleveland... - Jag har inte varit i Cleveland.
- Hur långt tillbaka går den? - År.
Från början i vissa fall.
- Om du markera alla objektens rörelser. - Ja...
- Vad skulle det bevisa? - Jag tror att det bildar ett mönster.
Kan du pröva det?
Vad är det?
Vad är det där? Inget objekt har någonsin varit där.
Inget. Det är öken.
Det är där han är. Invånaren i rummet.
På något sätt håller han alla objekten borta.
- Jag behöver låna din bil. - Bra. Jag kör.
Ge mig nycklarna.
- Det här är allt jag har... - Ge mig nycklarna.
I mitten av karta ligger staden Green Valley.
Det ser inte mycket ut till stad.
Lycka till.
Vi måste ta Kreutzfeld hårt och snabbt.
Det kommer bli svårt att ta sig in.
Lämna det åt mig. Jag känner någon på insidan.
Ingen av oss har gjort något sådant här förut.
Vi har ingen aning om vad vi ger oss in på.
Men om vi inte försöker, dör vi ändå, så...
...låt oss gå.
- Vad gör du? - Hej. Hur mår du?
Det är ett litet projekt. Det kommer att ta ett tag.
Men jag minns att Anthony sa något om att göra glass.
Skulle det intressera dig?
Okej.
Kan du stänga dörren?
- Vi är i position. - Bra. Vänta på min signal.
- Ja. - Det ska precis gå till attack.
Han gjorde rätt val.
Det är ingen här.
Det är något som inte stämmer. Jag tror det är en fälla.
Ut!
Vi sticker.
Låt bli.
Det läker inte.
Objekten fungerar inte i rummet.
Hej.
Besökstiden är slut.
Polis ärende.
Jag är här för att träffa en patient.
Polis. Okej.
- Vilken patient? - John Doe.
För du har väl en John Doe här?
Ja. Han har alltid varit här.
Du borde tömma fickorna. Han gillar inte saker.
- Vad menar du? - Saker, grejer.
Pennor, plånböcker. Nycklar.
Det får honom att flippa ur.
- Pistolen. - Den stannar hos mig.
Mitt namn är Joe Miller.
Och jag vill bara fråga dig...
Lugn.
Det är okej.
Jag ska inte skada dig. Okej?
Jag vill bara prata med dig, det är allt.
Jag sätter mig bara här...Okej?
Nej! Stopp!
Herregud.
Vem i helvete är du?
Jag vill bara veta vem du är, och vad som hände i motell rummet.
- Och om du skapade ob... - Sluta prata!
Jag har träffat din fru. Mabel.
Hon gav mig din bild. Hon saknar dig.
Även om hon inte kommer ihåg dig.
Jag kände att fotot var på väg.
Jag tänkte att...
...du kanske var min fru.
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
Snälla. Det är väldigt viktigt.
- Skapade du objekten? - Nej.
- Var kommer dem ifrån, då? - Jag vet inte.
Jag gjorde ingenting. Det bara hände.
Jag behöver din hjälp.
Min lilla flicka gick in i motell rummet, och kom aldrig ut igen.
Kan du berätta var hon är?
- Hon är fortfarande där. - Var?
- I rummet. - Nej, det är hon inte.
- Jag har varit där, hon är borta. - Det finns mer än ett.
- Vadå mer än ett? - Det finns mer än ett. Kom igen.
Kan du föra henne tillbaka?
Snälla säg att du kan det.
Det kan jag inte.
Men du kan.
Hur kan jag få tillbaka henne?
Ta mig till motell rummet.
Du fick mig nästan där, Jennifer.
Ja, det var illa.
Jag trodde inte du hade vad som krävdes.
Jag vill att du bevittnar det jag nu tänker göra.
Jag vet att du är rädd, men om jag har rätt...
- Om jag har rätt... - Det har du inte.
Jag skadar dig inte, om du låter bli att försöker stoppa mig.
Jag såg honom.
Jag har kommit en *** lång väg, Martin.
Margaret?
- Margaret. - Jag såg honom.
Jag såg mannen i rummet.
- Vilken man? - Jag såg honom igenom den här bilden.
Vid motellet.
Jag såg invånaren.
Det levande...objektet.
Inget av det är sant.
Han gav mig en synd. I öknen.
Han berättade att ordern var fel.
Han sa att...
...om jag kunde återförena alla objekten igen-
-skulle jag inte bara kunna prata med gud.
Han sa...
...att jag skulle bli gud.
Därför du inte ska döda mig. Jag är profeten.
Lee.
- Jag visste att du skulle komma. - Ruber.
Le inte sådär mot mig. Jag vill ha ett par svar.
- Vem dödade Lou Destefano? - Jag.
- Vad hände med Anna Miller? - Motell rummet tog henne.
Du känner till motellet, Lee. Du har drömt om det.
Hur visste du det?
Det är ifrån motell rummet alla objekten kommer.
Och de skyddar mig.
Jag profeten av objekten.
- Hejdå, Lee. - Du är anhållen!
Stanna, Ruber. Annars gör jag håll i dig!
När du är redo att lära känna objekten. Sök då upp mig.
Det är redo.
Jag är nervös, Anthony.
Karl. Snälla, gör inte det här.
Jag vill träffa min son.
Nej!
Pappa?
Isaac.
- Pappa? - Ja.
Nej, Isaac.
Nej, snälla Isaac!
Kom tillbaka.
Låt bli, Karl!
Jag vill träffa min son.
Nej, Joe!
Stanna!
Jag känner mig som mig själv igen, här inne.
Ute i den..
...riktiga världen, är det så mycket röster i mitt huvud.
Det är tyst här inne.
Vem är du?
Jag brukade vara en man vid namnet Eddie McCleister.
Brukade?
Och nu är du...
- Huvud objektet? - Nej, det finns inget huvud objekt.
Jag är bara ett objekt, precis som de andra.
Jag har en fri vilja. Det är enda skillnaden.
Förutom att du lever.
Ja, olyckligtvis.
Olyckligtvis?
Utanför det här rummet, känner objekten varandra.
Alltid. Som smärta.
Elektricitet. Oljud.
För någon vid medvetande, är det tortyr.
Du sa att jag kunde få min dotter tillbaka.
Hur gör jag det?
Du måste döda mig.
Nej.
- Det kan jag inte. - Jo, det kan du.
Även om jag ville, du sköt dig själv i munnen.
Jag kan inte.
Du kan döda mig, i det här rummet.
Ta bördan.
- Vilken börda? - Att bli ett objekt. Och ta min plats.
Nej, jag förstår inte. Hur är det möjligt?
Ett objekt förstörs, ett annat skapas. Bevarandet av objekten.
Eddie, jag kan inte.
- Jag vill inte det. - Jag vill dö.
Om du vill se din dotter igen, måste du döda mig.
Här och nu. I motell rummet.
Nej.
- Nej, jag vill inte bli en mördare. - Ta fram din pistol.
Snälla. Sätt slut för det här.
Allting har ett pris, Joe. Det här är priset.
Det här är priset för att få din dotter tillbaka.
Snälla.
Får jag min dotter tillbaka?
Raderas mitt förflutna? Som ditt gjorde?
Jag vet inte.
- Kommer min dotter att minnas mig? - Jag vet inte.
Men hon kommer att var vid liv.
Jag är ledsen.
Förlåt mig gud.
Är du okej? Vad hände?
Var är han?
Jag är ledsen.
- Joe? - Han är borta.
Joe, vad har du gjort?
Du måste återställa mig.
Jag går in i rummet. Och jag vill att du återställer rummet med nyckeln.
Det kan jag inte. Du kommer försvinna, precis som Anna.
Nej, det kommer jag inte. Jag lovar.
Bäst för dig att du kommer tillbaka.
Det gör jag.
Snälla återför min dotter.
Snälla.
- Pappa! - Anna!
- Är du okej? - Ja.
- Är du säker på det? - Ja.
- Är du okej? - Är den elaka mannen borta?
Ja. Den elaka mannen är borta.
Okej?
Du är i säkerhet nu.
- Du är säker med mig. - Ja.
Låt oss sticka härifrån.
Herregud.
- Hur mår hon? - Hon är okej.
- Du är okej, eller hur? - Ja.
Ja. Hon är okej.
Ja, just det. Anna det här är Jennifer.
- Hej. - Hej.
Jennifer, det här är min dotter Anna.
- Vad är det? - Var är vi?
- Jag berättar hela historian senare. - Okej.
Jag har bara en sista sak att göra.
Och sen går vi. Okej.
Stanna här.
Vad gör du?
Försöker sätta punkt för det här.
- Då går vi. - Vart ska vi?
Någonstans långt härifrån.
- Är du okej? - Ja.
Översatt av: Subwoofer www.Undertexter.se